-Hva tror du, Theodore? -Det ser ut som han har gryn.
Ta ham med lassoen!
Kast, da!
Kanskje vi kan ta ham igjen ved passet.
Nå går det kanskje litt bedre. Ruter to. Ruter knekt.
Ruter tre. Ruter dame. Ruter ess. Og hjerter ti.
-Hvor stolt er du av det esset? -En dollar.
Før var det verdt en sekk gull. Jeg er med.
-Jeg kaster meg. -Har gruvene tørket inn?
Jordskjelvene har ødelagt gullårene for oss.
Ingen i Skakeby har funnet gull de to siste årene. Din tur, Leonard.
-Jeg lurte akkurat på byens navn. -Det hender det skaker litt.
Det er ikke så ille. Vi har jo to fine salooner og en tannlege.
-Skal du slå deg ned her? -Nei.
Når jeg får penger skal jeg åpne et eget sted i New Orleans.
Med røde tepper, krystallkroner. Og to rulettbord.
Barbersalongen er stengt, domstolen er åpen annenhver tirsdag.
Leter du etter sheriffen så spiller jeg poker.
-Jeg må dra til San Francisco. -Synd for Frisco, bra for oss.
Problemet er at jeg får noe verdifullt med diligencen i morgen.
Dessverre.
-Borgermester? -Jeg skal på møte i morgen.
Hva slags verdisaker, John?
Hva i all verden? Donovan! Deg har jeg ikke sett siden...
Santa Fe. Da du solgte meg sheriffens hest.
-Jeg bare tullet. -Sheriffen så ikke humoren.
Jeg kan gjøre det godt igjen. Som sagt venter jeg noe verdifullt.
Noe som må passes på. Jeg trenger en ansvarsfull person.
Det er et spill på gang her, Wintle. Jeg høyner.
Du kan ikke ha flaks igjen. Jeg syner.
Hvis du henter dem er det garantert verdt bryet.
-Borgermesteren høynet med fem. -Jeg er jo snart tilbake.
-Her har du fem på forskudd. -Du har et banklån å betale.
-Avtale? -Avtale.
-Takk. Du glemmer det vel ikke? -Nei da.
-Jeg vant igjen! -Utrolig!
Lykken er visst ikke på din side.
Lykken kommer og går. Jeg tror den venter rundt hjørnet.
Igjen?
---
Da var vi framme i Quake City. Takk skal du ha, Ralph.
Spise kan dere gjøre på hotellet tvers over gata.
Ta tingene med dere. Har noe gått i stykker, kan dere si fra i morgen.
-Unnskyld... -Har avisene mine kommet, Dusty?
God morgen, sheriff. De ligger i postsekken.
-Har du noe til John Wintle? -Rett foran deg.
Ikke der. Der.
Til John Wintle, Quake City.
-Skriv under her. -Jeg tar ikke hånd om dem.
Du tok faktisk imot fem dollar på forskudd.
Jeg skulle hente noe verdisaker. Ikke en gjeng snørrete unger.
-De er i fin form. Skriv under her. -Kan jeg få snakke med ledelsen?
-Selskapets grunnlegger og president? -Perfekt.
Pappa! Denne mannen vil snakke med deg.
Oberst T.R. Clydesdale. Kan jeg hjelpe deg?
Oberst Clydesdale, sir...
Det har visst blitt en misforståelse angående disse barna.
Denne spradebassen har lovet å hente dem, men nå trekker han seg.
Magnolia!
Magnolia?
Og hvor er familien til disse barna?
Ungene sier de er døde. John Wintle er visst en fjern slektning.
-Og hvor er John Wintle? -På vei til San Francisco.
Adressaten eller hans sendemann tar imot leveransen. De vil se deg.
Det argumentet holder ikke i retten.
-Jo, i min rett gjør det det. -Hør her, sheriff.
Jeg visste ikke at det dreide seg om barn. Jeg er ingen familiemann.
-Jeg må et sted. -Vi skal bare ordne opp her først.
-Jeg har ikke noe sted der de kan bo. -Wintle har et skur.
-Jeg må veldig! -Det haster.
Det er nok lurt å løse de mer akutte problemene med det samme.
Ja visst. Kom så går vi.
-Hvor ligger Wintles skur, sa du? -Sving til venstre utenfor byen...
Jeg skal vise deg.
Jeg er straks tilbake. Hold deg litt til.
-Hva er det? -Her.
Magnolia!
Jeg forsikrer deg om at diligenceselskapet-
-alltid forsøker å løse problemene på tilfredsstillende måte.
Det vil si den måte som er best for alle involverte parter.
"Desverre døde mr Bradley utarmet. Det er ingen midler i dødsboet."
"Inntektene fra mr Bradleys gruve-
-bør dog kunne forsørge barna."
Wintle ble nok redd da han fikk det og bestemte seg for å stikke.
Men før vi vet hvilke planer Wintle har-
-tar vel byen ansvaret for ungene?
Vi har ingen muligheter til å ta hånd om dem.
-Dere venter vel ikke at jeg... -Her lever vi etter visse regler.
Stjel aldri andres landområde, hustru eller whisky.
Bryt aldri en avtale du har inngått.
Hver av disse forseelsene kan få deg til å dingle.
Nei, det er nok best at du tar hånd om dem.
Eller at du sørger for at de får det bra på annen måte. Nå må jeg løpe.
Jeg ville ikke dratt på lange rideturer hvis jeg var deg.
-Når skal vi spise? -Snart.
Clovis liker ikke at man rører ham.
-Hva er det nå da? -Legg den tilbake! Få den!
Ikke lek ved ilden. Hør hva jeg sier! Jeg vil ikke ha mer bråk...
-Clovis liker ikke at... -Jeg vet det nå.
-Få den, Clovis. -Få se hva dere bråker om.
-"Commodoregruven." -Den er vår nå.
-Det er bare en verdiløs malmprøve. -Pappa sa at det var gull der.
Alle sier at det er gull i egne gruver.
-Hva er det? -Salt flesk, tror jeg.
-Det ser ut som fett. -Det er det vi skal ha til middag.
-Lag eplebakkels i stedet. -Nei.
-Jeg lager ikke eplebakkels til noen. -Bobby!
-Det regner på Celia igjen. -Så flytt henne!
Det fins ikke flere tørre steder.
Nei! Ikke flesket mitt.
Hva har jeg gjort for å fortjene dette?
-Hvem prater du med? -Det spiller ingen rolle.
Jeg tror ikke han hører på meg allikevel.
God kveld. Jeg tok med litt lapskaus som jeg fikk til overs.
Det har visst sluttet å regne.
Det er virkelig forbløffende.
Ungene slo seg til ro da du kom.
-Er man mett, blir man søvning. -Du undervurderer deg selv.
Det var den beste lapskausen jeg har smakt.
Du så vel hvordan ungene slikket tallerkenene?
Vet du...
Det er synd og skam at noen med ditt kulinariske talent-
-ikke har en familie å skjemme bort.
Prøver du å overlate ungene til meg?
Jeg mener bare at du har et godt lag med unger.
Dessverre. Skaff deg en jobb og ta hånd om ungene dine.
-De er ikke mine. -Jo, det er akkurat det de er.
Til du finner noen andre som kan ta hånd om dem. God natt.
Det drypper på meg igjen.
Jeg er veldig knyttet til de små, men jeg er ungkar.
Du og din sjarmerende kone kan ta bedre vare på dem.
Jeg er sikker på at dere har plass til tre små barn.
Det ville bare være til mr Wintle kom tilbake.
-Frue, jeg forsikrer deg... -Flytt deg!
Hvorfor?
Ikke bli våt på føttene.
Jeg er knyttet til dem, men jeg har ingen utsikter til å ta hånd om dem.
God morgen!
De er friske, småspiste og de kan hjelpe til på gården... Nei!
Jeg kan forklare. Han er den eneste som gjør sånt. Han er litt følsom.
Jenta kan hjelpe til på kjøkkenet. Hun kan ta oppvasken og gjøre rent.
Da går vi.
God dag! Jeg har et interessant forslag til dere.
Unger!
Barna er morsomme å ha med på fester. Dere kan vel se på dem.
-Hvem var det, mr Donovan? -Formann i hageselskapet.
Kom, så går vi.
Se, mr Donovan!
Flytt deg, Celia!
Det er ansvarsfullt å ha familie.
-Jeg er sulten. -Kafeen serverer bra lunsj.
Takk. Kom, unger.
-Par i tier vinner. -Ja, jeg antar at det slår esset.
Finn på noe å gjøre.
-Hva skal du? -Jeg har noen fyrer jeg skal flå.
To toere. En knekt, en konge.
-Hva er en møllestein? -Hvordan det?
Mr Donovan sa at han ikke ville ha tre møllesteiner rundt halsen.
Jeg skal vise dere hvor den skal stå så slipper vi å flytte den to ganger.
-Hva er det for noe, Bobby? -Jeg vet ikke.
Ha dere vekk!
Jeg vil ikke at det går i stykker. Kom dere unna!
Da flytter vi den. Forsiktig.
-Hva sa han? -Han er nok redd for klesvasken.
-Hva er det? -Det ser ut som en gruve.
-Vår gruve? -Kanskje det.
Vi stikker opp dit.
Par i knekt. Hjerter tre.
-Spar konge. Kongen satser. -Ti dollar.
-Jeg er med. -Jeg høyner med tjue.
-Jeg tror ikke du har dem. -Vil du vite, så koster det.
-Nå, får vi se nå da. -Tress i knekter.
En runde til på disse herrene. Jeg vant visst given, også.
Hvor mye tror du han har på bordet?
Omtrent fem hundre.
Det blir... Det blir to hundre på hver.
Jeg sa jo at han hadde gryn.
-Vi tar ham når han drar. -Nei, vi venter på den rette sjansen.
Vi stikker før han blir mistenksom.
-To dollar. -Ok, jeg er med.
Potten ser bra ut. Par i seksere, par i damer, en knekt.
Og en tier. Konge på topp.
-Se, et lite tog. -Det er ikke noe tog.
-Det er en vogn til å frakte jord. -Det er ikke vår gruve.
-Alle mann om bord! -Kom ned derfra, Clovis.
Gå ut herfra!
Brems!
Den har satt seg fast!
Dukk!
-Pass på, Bobby! -Det går ikke an å styre den!
-Stopp toget, Bobby! -Det går ikke. Hold deg fast!
Vi går rett gjennom gjerdet.
Se opp!
Flytt den!
Hent sheriffen!
Sitter i baren hele dagen!
Spiller skjorta av hele byen!
Det er hans unger.
Ikke bry deg med å putte dem i lomma.
-Et speil, 300 dollar. Et orgel... -Jeg har ikke noe orgel.
-Hvorfor må vi legge oss så tidlig? -For at dere skal være rolige.
-Hva er det? -En kjærlighetsgave fra en dame.
-Skal du selge det? -Hvis behovet oppstår.
Det behøver du ikke hvis du finner gull i gruven.
Hvis det hadde vært gull der hadde noen funnet det for lengst.
Og jeg hører ikke på valper som ikke er tørre bak ørene.
Mr Donovan! Jeg må ut en tur.
-Du var jo nettopp ute! -Jeg må.
Ellers skjer det en ulykke.
Kom da.
Jeg liker deg, mr Donovan.
-Hvorfor skulle han gå denne veien? -Han gikk jo her sist.
Ikke tenk. Kom deg opp på taket.
Hvorfor skal jeg kaste bøtta på ham? Kan jeg ikke bare hoppe på ham?
-Hva om han bare fortsetter å gå? -Da peprer jeg ham full av bly.
Du stod sist i køen da vettet ble delt ut.
-Vi har jo verken kuler eller krutt. -Det er sant. Jeg hadde glemt det.
-Dette blir som å røve fuglereir. -Jeg tuter når han kommer.
Jeg svare som en nattravn.
Fint. Fint...
-Det holder! -Ja, ja.
Jeg er klar. Trøbbelgjengen er på farten igjen.
Jeg burde ha hørt fra Jay Gould angående forslaget om sammenslåing.
Vi trenger nytt utstyr, selvfølgelig.
Men ikke bry deg om økonomien, jenta mi.
Jeg skal treffe noen folk her inne. Hva skal du gjøre?
Jeg skal legge fra meg seletøyet, og så fikse bremsene på vognen.
Etterpå må jeg slipe Diablos tenner. Han har problemer med å spise.
En av akslene trenger også reparasjon.
-Bortsett fra det har jeg fri. -Da får du ha det riktig morsomt.
Husk at dette er de beste årene i ditt liv.
MESSINGSENG $ 22,50
-God kveld. -God kveld. Det kaller jeg komfort.
-Ja, den er fin. Hvor er ungene? -Matet og lagt i seng.
Jeg er ikke sikker, men jeg tror to menn lå i bakhold for meg.
Sikkert Theodore og Amos. De pleide å ri med Stillwells gjeng.
Til Amos skjøt Stillwell i beinet.
Nå kaller de seg Trøbbelgjengen. De er ganske harmløse.
Kan jeg by deg på et glass?
Unnskyld, jeg tenkte ikke på deg som kvin... Unnskyld meg.
Vi skal grave etter gull. Blir du med?
-Ikke rop. Hvor skal dere, sa du? -Ut og lete etter gull.
-Så vi får noe ordentlig mat. -Gruven ligger på Bald Hill.
-Blir du med, mr Donovan? -Nei.
Jeg har vondt i hodet. Dessuten er det ikke noe gull der.
-Pappa sa at det var. -Gå dere. Jeg har tenkt å sove.
Med sånn flaks som du har, Leonard, burde du bare spilt poker.
Takk, min venn. Takk skal du ha.
Hvorfor har han kjærlighetsgaven din, mr Donovan?
Fordi tress i to slår par i åtte. Ikke finn på noe tull.
Theodore, Theodore!
Unna med deg, Clarise. Slukk ilden, for Guds skyld.
-Hva er det? Hva er det du gjør? -Det er en hel flokk etter oss.
Kom!
-Jeg ser ingen. -De gjemmer seg i buskene.
-Hvor mange var det? -Fem...kanskje tjue.
De hadde sånne lange bøffelgeværer.
Vet du hva, Amos? Vi må ta en avgjørelse.
Skal vi overgi oss eller gå under på ærens mark?
-Hva mener du med "ærens mark"? -At vi kjemper til siste mann.
Hva blir det til?
-Det var jo ikke så ille i buret. -Jeg syns vi skal kjempe.
-Hva sier du? -Ok, jeg er med.
-Dette kan være slutten for oss. -Det ser sånn ut, Amos.
Vi har vært gjennom en del sammen.
Ergret meg mye over deg, men kan ikke tenke meg en bedre partner.
Hvis vi møtes i himmelen-
-kommer jeg til å slå leir med deg som alltid.
Mister?
Vi leter etter Commodoregruven.
Den ligger oppe i åsen. Følg stien så går dere rett på den.
Ha det.
Det er det mest ydmykende jeg har vært med på.
Tre unger med spader.
-Du brente hull i min beste skjorte. -Jeg kan lappe den.
Hvorfor sa du ungene var en flokk? Du ser ikke lenger enn nesa rekker.
-Treskalle! -Det du sa om himmelen, da?
Jeg vil ikke snakke om det. Jeg sa...
Du sa du ville slå leir med meg.
-Kan vi ikke grave her? -Det har allerede vært noen her.
-Redd? -Ikke reddere enn deg.
-Jeg er ikke redd. -Ikke jeg heller.
Det er jeg. Bobby!
En mus kan vel ikke gjøre deg noe.
En ugle.
Dette ser ut som et bra sted. Du kan starte der, så graver jeg her.
-Her du funnet noe gull? -Nei.
-Kanskje det ikke er noe gull her. -Pappa sa at det var.
-Ikke rist på den. -Jeg rister ikke.
Det er et jordskjelv. Vi må ut herfra.
Bobby!
Jeg må.
Er vi stengt inne?
Det må finnes en annen utgang. Kom.
Bobby. Hva er det?
Vi har tatt utgangspunkt i forrige gullpris.
Gullklumpen kan altså være verd mer.
San Francisco Myntverk tar gullet. Og en konto åpnes på barnas navn.
Jeg overlater den saken til deg.
Ikke engst deg. Gullklumpen er i gode hender.
-Kan vi ta på den? -Dessverre, frue.
-Dette er er bare blåbær. -Er det ikke gull?
Selvfølgelig. Idiot! Det er ingen kunst å stjele den, mener jeg.
Vær naturlig. Ikke la noen legge merke til oss.
Hvordan skal vi...
Theodore? Hvordan skal vi få det ut av banken?
Vi skaffer oss en lang stige og går inn gjennom takvinduet.
Vi må få det ut av byen. Hvis gullet er verdt 87 000 dollar, veier det...
Gullet er verdt fem dollar grammet. Hvor mange gram er det i et kilo?
-Hører du hva jeg sier? -Jo da...
Baken din brenner, Theodore.
-Hvorfor sa du ikke fra? -Da hadde folk lagt merke til oss.
Har du fyrstikker?
Unnskyld meg.
-Hei sann. -Fint vær i dag.
Mable, Stanley. Donovan. Dette kaller jeg fest.
Mr Donovan sa vi kunne spise så mange eplebakkels vi ville.
-Det var sjenerøst. -Jeg har fått ny kjole.
Finere kjole har jeg aldri sett.
-Trivelige unger. -Ja, virkelig.
-Lokker fremdeles New Orleans? -Ja, jeg har tenkt å dra.
Men først skal jeg ordne noen saker og sørge for at ungene får det bra.
Det ser ut som det fins mange som vil ta hånd om dem.
De sier at ungene burde få en formynder og et bedre hjem.
Men det passer jo deg. Da slipper du den belastningen.
Ja. Ja, det blir fint.
-Hvem vil ha dem? -Det er mange.
-Der er jo den lille go'ungen. -Hit med henne!
-Slipp! -Dette er en privat fest.
-Han sa jeg kunne få henne! -Kom dere ut!
Retten avgjør hvem som får dem. Ut herfra!
-Forstår du hva jeg mener? -De rev i stykker kjolen min!
Vi kan reparere den.
-Det må finnes bedre folk. -Miss Clydesdale.
Hvem er miss Clydesdale? Dusty?
-Hun er jo ikke gift. -Det er lett å ordne.
Hvem kan du overtale?
-Du tenker ikke på..? -For ungenes skyld.
-Ja, men Dusty... -Hun er en fint eksemplar.
Jeg så henne komme ut for et skybruddd en gang. Det sier jeg...
Vær så snill! Gift deg med Dusty.
Ingen kan gifte seg av en hederligere grunn.
Tenk på det.
Saken tas opp i retten i overmorgen.
Gifte meg med Dusty?
Tror du mrs Stokley slår oss hvis de gir oss til henne?
Hun slår mr Stokley, og kanskje hun blir sint på oss hvis vi skitner til.
Det tror jeg ikke.
-Mr Stokley banner når han blir sint. -Han er ikke like slem som mr Leach.
Han putter deg i en sekk og drukner deg.
-Ingen kommer til å drukne dere. -Kanskje vi må bo i Dovers uthus.
Ikke engst deg. Jeg skal passe på Celia hvis hun får lungebetennelse.
-Vi plukket disse til deg. -Som et minne.
Hvis du presser dem, blir de et fint minne om oss tre små barn.
-Som du ga bort. -Kom, nå er det best vi vasker opp.
Ja vel!
Jeg skal spørre henne.
Tre små barn? Tre små lurendreiere, mener du.
-Bobby, hva er lurendreier? -Ikke vet jeg.
BRANNSTASJON
Kom! Så fort vi får tak i stigen tar vi strake veien til banken.
-Amos? -Ja?
Denne er for liten. Vi tar den andre.
Jeg åpner døren.
Den er for lang. Skyv den sammen.
Idiot!
Vi tar hver vår ende. Skyv den sammen når vi har telt til tre.
Kom deg inn og hent den!
Den gikk gjennom vinduet. Jeg drar den ut.
Det kommer noen.
Hei sann!
God kveld.
Bare vi kommer over er det ikke noe problem.
Gå tilbake, ditt kålhode. Den brekker.
-Det er langt ned, Theodore. -Ikke se ned.
-Ikke gjør sånn! -Skynd deg!
-Sporen min sitter fast. -Kom deg opp!
Ja, ja...
Du tråkker på meg.
Jeg har lyst til å la deg bli her og rane banken alene.
Nå kommer jeg.
Pass deg!
Kanskje du burde sjekke om inngangsdøren er åpen.
Det er bare det at når alt er over blir jeg alene med ungene.
-Du blir rikelig belønnet. -Jeg vil ikke ha pengen deres.
Jeg foreslo det bare fordi jeg vet at du kan gi dem et godt hjem.
Og hva får du ut av ordningen?
En mulighet til å komme til New Orleans før vinteren.
Og betaler du noe av det jeg skylder er det bra. Du får tilbake senere.
-Er det alt? -Ja.
Vent litt!
Du tror jeg kommer til å benytte meg av mine ekteskapelige rettigheter?
-Akkurat. -Aldri i livet.
Ekteskapet skulle være for å gi barna et godt hjem. Ingenting annet.
Jeg gir deg mitt ord som gentleman.
-Jeg har hatt bedre garantier. -Noen bedre garanti har ikke jeg.
Nå? Er du med?
Ok. Men bare for barnas skyld.
Og jo før du forsvinner fra byen jo bedre.
Solen står opp før vi er inne.
Bare vi får tak i gullet kommer vi til å leve som konger.
-Pass på så ikke dyret blir urolig. -Ikke tenk på Clarise.
-Vent på signalet mitt. -Tut, så plystrer jeg.
Nei! Når jeg drar i tauet haler du meg opp.
Dra og hal. Denne gangen skal vi hale og dra.
Der var det.
Stopp. Stå der.
-Du kommer tilå vekke noen. -Kom hit!
Jeg skal hjelpe deg. Bli der.
-Alt ok? -Du skulle vente på signal.
Akkurat. Få opp farten!
Kom igjen.
Opp!
Opp med deg! Du kan sitte på baken når vi kommer til Mexico.
-Vi får jo ikke lov å gå ut i mørket. -Vi leter jo etter ham.
Kanskje vi burde vente på ham hjemme.
Hei.
Hvem prater du med? Det var du som viste oss veien til gruven, hva?
Jepp.
Vi leter etter mr Donovan.
-Hvorfor står du på tærne? -Fordi jeg har lyst.
Stikk.
-Hvor er kameraten din? -Alt for nær.
-Hvordan kom du opp dit? -Dere burde vært hjemme i senga.
Din utakknemlige loppefell.
Hvordan klarte du det?
Jeg kom tidlig for å skrive ut forsikringspapirene på gullet.
Da jeg åpnet fikk jeg mitt livs sjokk.
Morn.
Dere ville ikke engang klart å stjele karameller fra småunger.
Denne gangen slipper dere ikke så lett.
Kom dere løs fra det dumme tauet og reis dere opp.
Retten er satt Dommer McCoy presederer.
Dere tiltales begge for ransforsøk. Skyldige eller ikke skyldige?
-Ikke skyldige. -Skyldige.
-Du valgte feil. -Domstolens dom er hengning!
Pluss bøter for mened. Slipp dem ut, Leonard.
Godt forsøkt.
-Kom klokken tolv, så henger vi dere. -Takk, herr dommer.
Man takker ikke for å bli hengt.
-Ta med tau. -Jeg henter det.
Det er det eneste vi har og jernvaren er stengt.
-De kommer sikkert. -Da fortjener de å bli hengt.
Jeg vil ikke ha dem i byen. Jo før gullet forsvinner herfra, jo bedre.
Det er mange som er ute etter det.
Stillwell, nå har vi sittet her i to dager.
Vi blir ikke rikere av å stirre på en bank gjennom en kikkert.
-Er du redd for sheriffen? -Nei, men for borgervernet.
Kanskje det er et vepsebol der nede.
-En gang må vi jo stjele gullet. -Det skal vi. Vær du sikker!
-Verker det i beinet igjen? -Ja, som hver gang været skifter.
Kommer jeg noen gang på skuddhold av Amos Tucker, er han dødsens.
Kom vi får snakke med deg, Homer.
-Som barberer eller som fullmektig? -Som rettsfullmektig.
Det blir 25 cent. Det er halve prisen av en hel barbering.
Skynd deg. Vi ses neste tirsdag.
Dusty, er du klar for en slik forening?
Jeg vil bare at barna skal få et godt hjem.
Dere er det mest ulike paret jeg noensinne har viet.
Men jeg antar at dere blir akkurat som alle andre ektepar.
Slå dere ned, barn. Vil dere ha med det med å elske og ære også?
-Det hadde vært hyggelig, tross alt. -La oss bare få det overstått.
-Har dere ring? -Nei.
Det gjelds ikke uten.
Hold den til jeg sier fra.
Har dere tenkt å beholde hattene på?
Tar du henne, Donovan?
Ja.
-Tar du ham, Dusty? -Ja.
Gi ringen til mr Donovan.
Jeg erklærer dere herved for rette ektefolk å være.
Dere behøver ikke kysse hverandre, men gi hverandre iallfall hånden.
Det var det. Jeg pleier å få to dollar.
Jeg betaler tilbake.
Siden dere ikke ser ut til å ha noen planer, kanskje jeg kan by på noe?
Har du noe imot å holde et øye på barna en stund?
Jeg kan like gjerne venne meg til det.
-Vi får feire på vår måte. -Hvorfor må vi det?
Et vanskelig spørsmål.
Var det alt? Det blir 4,62. Jeg skriver det.
En lakrisstang og en seigmann på hver. Men bare én.
God morgen. Såkornet har ikke kommet ennå.
Jeg skal kjøpe støvler og jakker til ungene.
Noen har kjøpt sengen, ser jeg.
Den er virkelig fin.
-Hvem har du solgt den til? -Donovan.
-Hvem? -Donovan. Kjøpte den i dag tidlig.
Jaså.
Jaså, så det gjorde han!
Donovan! Kommer du ut eller skal jeg komme inn?
-Er det noe trøbbel på gang? -Ja, og du er midt oppi det.
"Det eneste jeg vil er å få en sjanse til å dra videre."
-Du tror du er smart! Bløffmaker. -Dusty...
Vent litt! Dusty! Slutt!
-La meg få si ett eneste ord. -Ett.
-Dusty... -Det var ett.
"Noe sånt ville jeg aldri gjort. Du har mitt ord som gentleman."
Gentleman?
Nei!
-Opp med deg, din dott! -Gå vekk!
-Gi meg den der! -Nei!
Vent litt.
Vent! Dette er latterlig.
Vi diskuterer dette når du har tatt fornuften fangen.
Vi skal diskutere det nå!
-Unnskyld, Ralph. -Du er jo helt hysterisk.
-Hva har skjedd med de to? -De har giftet seg.
Dusty. Jeg vet jo ikke hva som har skjedd.
Så lett slipper du ikke unna. Jeg byr på en ny, Homer.
-Hva er det som gjør deg så sint? -Den store messingsengen.
Du kjøpte den for å benytte deg av de ekteskapelige rettigheter.
-Er det sengen det gjelder? -Ja!
Nå er det faktisk slik at jeg har kjøpt sengen til ungene.
De trenger en varm seng når det blir kaldt.
Messingsengen er til guttene og den lille er til Celia!
Hvorfor sa du ikke det med en gang så hadde vi sluppet dette mistaket.
Unnskyld meg er dere snille.
Kom, Celia. Dette er ikke noe sted for en dame.
Sitt ned og hold kjeft alle sammen. Edgar, gå og sett deg.
Jeg tror ikke vi klarer å høre flere vitneforklaringer.
Jeg skal nå avgjøre hvem som får ungene, og avgjørelsen er endelig.
Retten setter pris på sjenerøsiteten og godhetene dere alle har utvist-
-ved å tilby disse barna et hjem og trygge deres eiendom.
Jeg har overveid det hele og tatt hensyn til alle fakta.
Ansvaret for Bobby, Clovis og Celia Bradley-
-overlates til mrs og mr Donova.
Det er rettens avgjørelse. Jeg vil ikke høre mer om den saken.
Jeg hørte du hadde tenkt å auksjonere bort slektningene mine.
Det trengs ikke nå som jeg er tilbake.
Takk for at du tok hånd om dem, Donovan.
Min advokat skal forklare det hele.
-Forklar hvorfor ungene er mine. -Hvis retten tillater, så har jeg...
Forsvinn fra byen og det litt kjapt!
-Loven sier at... -Ingen trenger å lese loven for meg.
Gi meg det.
Greit, de er deres. Og kom dere ut herfra før vi blir farlige.
Jo da, pastor.
Diligence-selskapet har aldri før fraktet en så verdifull last.
Er den så verdifull? Du verden! Hvor mye veier klumpen?
161 kilo. Den er ikke like stor som den de fant i Breckanbridge.
Men det er mye gull. Jeg går utfra at dere har mange som bevokter det?
Det kommer ekstravakter fra Marysville i morgen.
Så dere hopper over passasjerturen klokken tolv, da?
-Du snakker til en Herrens tjener. -Ja, da er det vel ikke farlig.
De kjører det bort så fort banken stenger klokken fire.
De tar ikke den vanlige veien, men kjører over China Grade.
En utmerket idé.
Jeg tror ikke de støter på problemer på den gamle slaggveien.
-Kan jeg by pastoren på en drink? -Nei takk, jeg drikker ikke.
Men jeg tar gjerne imot en almisse til de fattige.
Gud velsigne deg.
Charlie, jeg har visst glemt lommeboken på kontoret.
En runde på Chalie og meg.
-Hei, Dusty. -Hei.
Skilsmissepapirene. Domstolen i Marysville ordner det på noen dager.
Vi må ha satt ny rekord. Hva har du tenkt å gjøre?
Jeg drar østover. Kanskje jeg har mer flaks der.
Dusty. Takk for det du gjorde.
Vi prøvde, men det gikk ikke.
-Adjø, da. -Adjø.
Donovan.
-Du var en bra far for ungene. -Vi kom godt overens.
Donovan. Unnskyld av jeg slo deg i hodet med spyttbakken.
En logisk misforståelse. Unnskyld at jeg ville by deg på et glass.
En fullstendig logisk misforståelse.
Jeg ville ikke tatt feil igjen.
Ikke?
Lykke til, Dusty.
Hvordan skal du bli varm når det ikke brenner?
Jeg pleier å sitte her og spise. Kan vi ikke tenne et lite bål.
Nei. Vi har alvorlige problemer, Amos.
Drar vi til byen, henger de oss. Blir vi her, sulter vi i hjel.
Hva skal vi gjøre?
Vi kan be sheriffen om forlatelse og love å aldri rane banker mer.
-Vi kan gi vårt æresord! -Kanskje det.
Vi tar vel ikke med oss tau?
Mister?
-Hva vil dere nå, da? -Si det du, Bobby.
-Vi vil at dere skal få gullklumpen. -Den dere prøvde å stjele.
-Dere må bare ta den ut av banken. -Vil dere vi skal rane banken igjen?
-Vi er allerede dømt til hengning. -Kanskje det er et triks.
Nei. Mr Wintle vil ikke ha oss, han vil bare ha gullet.
Så hvis dere tar gullet kommer han til å dra igjen.
Da kan mr Donovan by oss på eplebakkels.
Dere stjeler ikke gullet, dere får det.
-Dere trenger bare å hente det. -Vi hjelper dere.
Unnskyld meg et øyeblikk.
-Hva syns du, Theodore? -Skal vi slå oss sammen med unger?
Ingen trenger å få vite det. Og de har rett, det er ikke tyveri.
Dere må skynde dere for vi drar når banken stenger.
Ok. Kom hit.
Vi trenger dynamitt til pengeskapet og en vogn til å frakte gullet i.
-Vi går gjennom sidedøren. -Den til høyre da vi hang der. Jepp.
-Du sa jeg skulle ordne en vogn. -Ikke den der!
Raskeste hestene i byen.
Ok. Vi rekker ikke bytte den nå.
Hold utkikk etter sheriffen.
-Dessverre, vi har stengt. -Hva?
Vi har dessverre stengt for dagen, pastor...
Åpne pengeskapet!
Skynd deg.
Clovis!
Det er noen andre som robber banken.
Kom!
Ikke prøv dere. Inn med dere.
-Rapp deg. Hvor kom de fra? -De stod og tjuvkikket.
Få dem ut av veien. Dere er stille!
Hold øye med dem, Hooks.
Har der sett et vakrere syn?
Den er tung. Vognen står utenfor.
Vent. Ta det rolig.
-Denne pokkers greia veier et tonn. -Pass på hjørnet. Sånn ja.
Ikke rør dere! Dette er et ran.
-Vi har tenkt å rane banken! -Og vi mener alvor!
-Dere kommer for sent. -Som han sa...sa du det?
Hvem fanden er dere?
Nå?
Mr Stillwell spurte deg om noe, Theodore.
-Theodore? -Hei.
Amos!
Er du fremdeles sint fordi jeg skjøt deg i beinet?
Ikke skyt. Dynamitten er gammel og lettantennelig.
-Flytt dere så dere ikke er i veien. -Rapp dere.
Flytt ungene ut hit hvor vi kan se dem.
Dere går foran oss til vognen.
Et pip fra deg og du blir gjennomhullet.
Kom igjen. Og ikke glem å smile.
Ta i her, Hooks.
Det er vårt gull og vi sa at de kunne få det!
Sheriffen kommer! Vi får skyte oss ut.
-Hva er det som skjer? -De stjeler gullet.
-Få den greia vekk fra mine føtter! -Hold disse.
-De er ute etter gullet! -Jeg henter geværet mitt.
-Gi ham en støyt. -Jeg trenger mer om det skal hjelpe.
Dukk!
Knærne mine!
-Ikke gjør sånn igjen. -Ned med deg!
Jeg sitter på sporene mine.
Dusty!
Prøver du å ta livet av deg? Stå hvert fall ikke midt i gata.
Kom igjen! Få det inn!
Vet noen hvor Alvin har korketrekkeren?
Ta ungene. Vi stikker.
Vi blåser i gullet. Vi skal være fornøyd hvis vi slipper unna.
Vil du virkelig ikke ha det, Frank?
-Det er deres. Ikke sløs det bort. -Jeg har tenkt å kjøpe nye tær.
-Dere kan ikke ta ungene. -Denne veien.
-Hestene er på forsiden. -Det er halve byen, også! Kom.
Jeg skal aldri mer rane en bank.
-Jeg kan ikke røre meg! -Jeg kan gå!
-Ryggen min! -Vi må ut herfra.
Jeg kan ikke! Dynamitten!
Dekk meg, Mildred.
-Mr Donovan! -De har tatt Celia.
Hør! De har sluttet å skyte.
Det er to til igjen der inne.
Få fart på hestene!
Fortere!
-Kysser du alltid på den måten? -Jeg har spart lenge.
Dra opp Stillwell og lås ham inne.
Donovan, Dusty, dere kommer til å drukne.
De har visst ikke noe imot det. Best vi drar tilbake til byen.
Gull!
Det er en gullklump. Lily!
-Gull! -Det er ekte gull!
Forsvinn, dette er mitt område.
Den flotte banken min...
Så mye flaks som du har i poker trenger du ikke noen bank.
Du kan få jobbe i min barbersalong til den er gjenoppbygd.
Banken og byen er ansvarlig for alt gullet jeg har tapt.
Du må gjerne ta hånd om rakkerungene.
Mr Donovan! Theodore og Amos var der inne.
Vær så god. Fem tusen i belønning for Stillwell.
-Det fortjener du, Donvoan. -Og kontrakten på Bensons hus.
Her har vi rulettbord, røde tepper og krystallkroner. Alt sammen.
Du må jo ikke kjøpe huset. Vi har flere interesserte.
Det er i god stand.
Det blir nok bra. Jeg kan dra inn til byen av og till å spille poker.
Skal vi vedde?
Se! Overfall!
-Skulle ikke dere slutte med det der? -Jo da.
Vi har vært Vestens plage lenge nok så vi har tenkt å slutte for godt.
Og... Ja, vi lurte på...
Stig på.
Skal jeg bo under samme tak som de ryggesløse skurkene der?
Bare til du hører fra mr Gould.
-Har hesten noe navn? -Lucious.
Lucious, Clarise. Clarise, Lucous.
Så de slo seg ned i sammen og lykkelige de var.
Nå som Donovan og Dusty ble et par
Det var bare fryd og gammen det var samholdet som gjaldt
Og for Eplebakkelsgjengen ble de kalt
Jeg må, mr Donovan.